A Balaton vízminősége és élővilága 2006. júliusában
![](https://humusz.hu/sites/default/files/default_images/alapertelmezett-lead-kep.jpg)
A Zalával és a többi befolyóval érkező legfontosabb tápanyagok, a nitrogén és a foszfor egymáshoz viszonyított aránya továbbra is alacsony. Az ammónium, karbamid és nitrát formában jelenlévő nitrogén összes mennyisége az ortofoszfát-foszfor tartalomhoz hasonló nagyságú. A tó vízében mérhető oldott nitrogénformák koncentrációja tovább csökkent, alig néhány mikrogramm literenként. A kedvező időjárási körülmények mellet a tápanyagellátás is a nitrogén kötésére képes kékalgáknak előnyös. Ezért legnagyobb tömegben Legnagyobb tömegben a fonalas, a légköri molekuláris nitrogén megkötésére képes kékalgák, másik nevükön cianobaktériumok fordulnak elő a vízben. Az algák mennyiségét jelző klorofill koncentráció a Keszthelyi-medencében elérte a 30 mikrogrammot literenként. A tó többi területén ennél lényegesen kevesebb az alga. Ez az algamennyiség még nem jelent veszélyt a fürdőzésre és az ivóvíz kivételekre, hiszen 75 mikrogramm/liter értékig (OECD határérték) nyugodtan fürödhetünk a tóban. Érzékeny bőrűeknél azonban a kékalgák sejtfalanyagai kiütést, viszketést, szembe kerülve kötőhártya gyulladást okozhatnak. Ezek a tünetek a strandolás utáni zuhanyozással megelőzhetők, ezért mindenkinek ajánljuk a zuhany igénybevételét. |
![]() |
Forrás: MTA közlemény |