Lengyel-magyar sörfelmérés
![](https://humusz.hu/sites/default/files/default_images/alapertelmezett-lead-kep.jpg)
Lengyel és magyar résztvevőkkel készült az a felmérés, amely egyebek mellett a sörfogyasztási és -vásárlási szokásokat elemezte. Kiderült többek között, hogy a sör nem feltétlenül a szegények itala, viszont jót tesz a forgalomnak, ha az ember nem magasan képzett, legalábbis Magyarországon.
Lengyelek és magyarok vettek részt az egyetlen hazai biosört,
az Alakort kifejlesztő projekt konzorciuma által végzett felmérésekben. A lengyelországi
és hazai kiállításokon, fesztiválokon, több helyszínen és alkalommal kitöltött
kérdőívek eredménye semmilyen szempontból sem reprezentatív, de az
összességében ezernél is több résztvevő válaszainak statisztikájából érdekes tanulságokat
vonhatunk.
A felmérés elsősorban saját használatra készült, az ősi
alakor búzából főzött biosör fogadtatását, kilátásait vizsgálta – nyilatkozta a
projektben résztvevő Biokontroll Hungária Ellenőrző és Tanúsító Nonprofit Kft.
szakértője. Kanyó Zsolt hozzátette, tesztelték a résztvevők reakcióját a sört
előállító projekt más fejlesztéseire, például a sör alapját adó gabonára is.
Az Alakor bemutatkozó kampányának állomásain többek között kiderült,
a lengyelek egy főre jutó jövedelme átlagban alig haladja meg a magyarokét, de
lazább összefüggést mutat az iskolázottsággal. A kérdőívet kitöltő lengyelek
közül ugyanis több középfokú végzettségű tartozott a két felső
jövedelemkategóriába. A kapott válaszok azt a sztereotípiát is cáfolni
látszanak, hogy a sör a „szegények” itala. A sörfogyasztás gyakorisága a
várakozásokkal ellentétben nem mutat szignifikáns összefüggést a jövedelmi
viszonyokkal.
Jól korrelál ellentétben a fogyasztás az iskolai
végzettséggel, legalábbis a hazai válaszadóknál. Eszerint minél képzettebb
valaki, annál ritkábban iszik sört, ha magyar. Ugyanez az összefüggés
Lengyelországban nem igaz, náluk a válaszadók 80 százaléka legalább hetente, de
inkább gyakrabban gurít le egy pohárral vagy épp korsóval akkor is, ha
elvégezte a főiskolát vagy egyetemet. Ott a középfokúak isznak ritkábban,
legalábbis sört, míg a hazai középfokúak közül szinte mindenki iszik sört
hetente egyszer. A felsőfokú végzettségű magyar válaszadók körében a havi 1-2
alkalom ugyanúgy a kitöltők 36 százalékát jellemzi, mint a heti, vagy heti
többszöri fogyasztás. Alapfokú végzettséggel a fesztiválokon és kiállításokon
mindkét nemzetiségből olyan kevesen töltötték ki a kérdőíveket, hogy róluk nem
lehetett általános következtetéseket levonni.
Érdekes
az összefüggés a vásárlási hely (szupermarket, internet, stb.) és a jövedelem
vonatkozásában is. Itt több választ is meg lehetett jelölni és a kérdés
kifejezetten biosörre vonatkozott, tehát minden más sörféleségre a következtetés
csak korlátozottan igaz. Ez alapján a szupermarketek, mint feltételezett
(bio)sörbeszerzési forrás inkább az alacsony és közepes jövedelműek körében
kedveltek, míg minél jobb körülmények között él valaki, annál szívesebben megy
bioboltba, például sört venni. A sörözők mindenütt nagyon népszerű beszerzési
források, bár biosört nálunk inkább a gazdagabbak, míg a lengyeleknél főleg a
középjövedelműek keresnének a csapszékekben. A webes áruházak sehol sem
népszerűek biosörbeszerzési forrásként, bár a jobb módúak mindkét országban bátrabbak
e tekintetben.
Forrás: Biokontroll Hungária Nonprofit Kft.