Hulladékgazdálkodási kötélhúzás: Győztünk?
![](https://humusz.hu/sites/default/files/default_images/alapertelmezett-lead-kep.jpg)
![atadas_400 atadas_400](http://www.humusz.hu/images/feltolt2006/atadas_400.jpg)
Sajtóanyagunkban komoly angol nyelvű tanulmányokat idéztünk, de mondanivalónk lényegét igyekeztünk egyszerűen megfogalmazni. Az újrahasznosítás csapatában hárman húzták a kötelet. Trikójuk felirata: munkahelyteremtő, anyagtakarékos és olcsó. A másik oldalon a hulladékégetők háromfős csapata, hasukon a felirattal: szennyező, költséges, pazarló. Azt gondolná az ember, hogy ez lefutott meccs.
Ám a csapatok majd megszakadtak, mégsem sikerült döntésre vinni a dolgot. Szerencsére a mesében és az NFÜ épülete előtt a jó diadalmaskodik. Egyszer csak megérkezett a jótündér Ambrovics Andrea személyében, aki az NFÜ-KEOP Irányító Hatóság főigazgatója. Beállt az újrahasznosítókhoz, akik így már könnyen legyűrték az ellenfelet. A főigazgató asszony kedvesen fogadta Szilágyi László elnökünktől a 10 ok, ami miatt ellenezzük a hulladékégetést című és a 10 ok, ami miatt támogatjuk az újrahasznosítást c. írásaink bekeretezett példányát. Este a Híradóban is azt hallhattuk, hogy a környezetvédők nyitott kapukat döngetnek, az NFÜ sem támogatja a hulladékégetőket.
Egy ilyen jó hangulatú délelőtt után szívesen elhinnénk, hogy ebben az országban senki sem akar égetőt, de azért a helyzet nem ennyire egyértelmű. A szentgotthárdi esetről mindenki hallott. Az országhatárra tervezett hulladékégetőről tényleg senki sem tehet az országban, legfeljebb azt mutatja, hogy a hazai közvélemény milyen határozottan elutasítja a hulladékégetőket. De ott van Hajdúböszörmény, Várpalota-Inota, Tát-Nyergesújfalu, Miskolc és Pécs. Mind különböző történet, van ahol még csak felrémlik a veszély, van ahol nagyon is valóságos. Cementgyári együttégetés, pirolízises technológia, klasszikus hulladékégetőmű. (ld. Folyamatban lévő ügyek)
A HuMuSz ma délelőtt azt akarta nagyon határozottan kifejezni, hogy a hulladékégetők megépítése hosszú távra bebetonozza a jelenlegi pazarló termelési és fogyasztási struktúrát. Ha egyszer már megépült egy égetőmű, akkor nem csak a magas szemétdíjak és a szennyezés sújtja a lakosságot, de évtizedekig esély sincs arra, hogy abban a térségben a hulladéktermelés csökkenjen, kialakuljanak az újrafeldolgozási rendszerek, szóval valami olyan átalakulás induljon meg, ami hosszú távon fenntartható gazdálkodáshoz vezet. Tudjuk jól, hogy a beruházók minden erővel próbálják meggyőzni az önkormányzati társulásokat a hulladékégetés előnyeiről, de nagy hibát követnek el, ha hisznek nekik. Az igazi nagy kísértést persze az jelenti, ha Magyarországon európai uniós támogatással lehet hulladékégetőket építeni - a Nemzeti Fejlesztési Ügynökség támogatásával. Reméljük, az NFÜ és a magyar kormány még a mainál is egyértelműbben ki fogja nyilvánítani: közpénzekből nem támogatja hulladékégetők építését.
Gadó György Pál