Az e-hulladék EU-direktívája nem elég!
![](https://humusz.hu/sites/default/files/default_images/alapertelmezett-lead-kep.jpg)
![e_scrap_1.jpg](http://www.humusz.hu/images/feltolt/e_scrap_1.jpg)
A napokban úgy nyilatkoztak, hogy a gyártók nagy
többsége még az alapvető környezetvédelmi követelményeknek sem felel
meg, ezért további szigorú előírásokra, változtatásokra van szükség.
Ezek között említik a rákkeltő anyagok, a gyártás során tisztításra
használt oldószerek, valamint a PVC kiszorítását, és ezek új, kevésbé
ártalmas anyagokkal történő lecserélését. A teljes cikk.
Érdemes elolvasni azonban a kapcsolódó anyagokat, melyek szerint "Az elektronikai alkatrész hulladék többnyire illegális úton érkezik Kínába, ahol munkások kézzel válogatják szét a fémet a műanyagtól. Az előbbit ismeretlen vevők vásárolják fel, az utóbbit pedig általában elégetik. Kínában nem létezik az elektronikus hulladék feldolgozást nyilvántartó nemzeti statisztika. A Greenpeace szerint a feldolgozott mennyiség 47 százaléka illegális kereskedelmi utakon mozog és ennek is legnagyobb része Hongkongon keresztül jut be az országba."
![](http://www.humusz.hu/images/feltolt/a_chinese_child_sits_amongst_waste.jpg)
Kép: "Újrahasznosítás", előírások nélkül
foto: Greenpeace International
Nemcsak Kína az elektronikai hulladékok célpontja, hanem minden fejlődő ország, ahol "lazább törvényi szabályozás, ami az alacsony munkabérekkel társulva nagy vonzerőt gyakorol a toxikus anyagokat használó készülék gyártókra."
![](http://www.humusz.hu/images/feltolt/Lagos_electronic_waste.jpg)
Kép: Lagos, digitális hulladéklerakó
foto: BAN
A BAN (Basel Action Network) aktivistái Nigéria volt fővárosában, Lagosban jártak.
Tanulmányuk szerint havonta mintegy 500 hatalmas konténernyi elektronikai hulladék 45-45 %-a az EU-ból és az USA-ból, a maradék 10 % pedig Japánból és Izraelből érkezett a városba. Ennek háromnegyedét semmire sem lehet használni, helyben égetésre kerül. Vagyis veszélyes hulladék export. Mindez annak ellenére, hogy mind az EU, mind az USA, Japán és Izrael aláírta a veszélyes hulladékok határokon át történő szállításának tiltásáról szóló Bázeli Egyezményt.
Az elektronikai hulladékok pár százaléknyi hasznosítható tartalmához előbb el kell távolítani a műanyagot. Ezt a legtöbbször környezetvédelmi, egészségügyi előírások nélküli országokban többnyire "utcai" égetéssel oldják meg, mely közvetlenül és közvetve is súlyosan károsítja a dolgozókat és egész régiók egészségét és környezetét.
Érdemes elolvasni azonban a kapcsolódó anyagokat, melyek szerint "Az elektronikai alkatrész hulladék többnyire illegális úton érkezik Kínába, ahol munkások kézzel válogatják szét a fémet a műanyagtól. Az előbbit ismeretlen vevők vásárolják fel, az utóbbit pedig általában elégetik. Kínában nem létezik az elektronikus hulladék feldolgozást nyilvántartó nemzeti statisztika. A Greenpeace szerint a feldolgozott mennyiség 47 százaléka illegális kereskedelmi utakon mozog és ennek is legnagyobb része Hongkongon keresztül jut be az országba."
![](http://www.humusz.hu/images/feltolt/a_chinese_child_sits_amongst_waste.jpg)
Kép: "Újrahasznosítás", előírások nélkül
foto: Greenpeace International
Nemcsak Kína az elektronikai hulladékok célpontja, hanem minden fejlődő ország, ahol "lazább törvényi szabályozás, ami az alacsony munkabérekkel társulva nagy vonzerőt gyakorol a toxikus anyagokat használó készülék gyártókra."
![](http://www.humusz.hu/images/feltolt/Lagos_electronic_waste.jpg)
Kép: Lagos, digitális hulladéklerakó
foto: BAN
A BAN (Basel Action Network) aktivistái Nigéria volt fővárosában, Lagosban jártak.
Tanulmányuk szerint havonta mintegy 500 hatalmas konténernyi elektronikai hulladék 45-45 %-a az EU-ból és az USA-ból, a maradék 10 % pedig Japánból és Izraelből érkezett a városba. Ennek háromnegyedét semmire sem lehet használni, helyben égetésre kerül. Vagyis veszélyes hulladék export. Mindez annak ellenére, hogy mind az EU, mind az USA, Japán és Izrael aláírta a veszélyes hulladékok határokon át történő szállításának tiltásáról szóló Bázeli Egyezményt.
Az elektronikai hulladékok pár százaléknyi hasznosítható tartalmához előbb el kell távolítani a műanyagot. Ezt a legtöbbször környezetvédelmi, egészségügyi előírások nélküli országokban többnyire "utcai" égetéssel oldják meg, mely közvetlenül és közvetve is súlyosan károsítja a dolgozókat és egész régiók egészségét és környezetét.