Alkotmánysértés: mobil-átjátszók
![](https://humusz.hu/sites/default/files/default_images/alapertelmezett-lead-kep.jpg)
Az indítványozók egyébként az akkor hatályba lépett 1999. évi LVXI. törvény azon rendelkezéseit sérelmezték, amelyek a távközlési eszközök telepítését automatikusan közérdeknek deklarálták. Erre hivatkozással ugyanis lehetővé vált, a magántulajdonon „szolgalmi vagy más jog alapítása", vagyis a tulajdonos akarata ellenére történő telepítés. Ennek feltételeit, jogi korlátait sem határozata meg. A beadványok ezt elsősorban egészségvédelmi és környezetvédelmi (városképvédelmi) okokból sérelmezték - de a biztonság okából hangsúlyozták a tulajdonnal való rendelkezés szabadságának sérelmét is.
Az ügyben most kihirdetett 535/B/1999 sz. határozat az indítványoknak lényegében helyt adtak és megsemmisítették az Eht. magántulajdonú ingatlanra történő telepítést engedélyező négy passzusát. A beadványok tehát megalapozottak voltak.
A siker értékét - az akciót koordináló Reflex szerint- azonban nagyban csökkentik az alábbiak:
Az ügy „tárgyalása" hét évet vett igénybe, miközben a három mobilszolgáltató közben legalább 1500 új bázisállomást telepített (egy részüket magánterületen).
Az AB a felsorolt alkotmányossági sérelmek közül sajnos csak egyre, a magántulajdon védelmére koncentrált. Ennek alapján állapította meg, hogy a törvény alkotmánysértő módon adott túl sok jogot a telepítést engedélyező hatóságnak a tulajdonjog önkényes korlátozására. Pontosabban a tulajdon jogokére, hiszen a szomszéd tulajdonosok joga is sérül. A vizsgálódást ezzel be is fejezte - hiszen az eljárásban egy megsemmisítésre okot adó alkotmánysértés megállapítást nyer, akkor az AB további alkotmányellenességi okokat már nem vizsgál.
Pedig az indítványozók többsége - éppen az ügy jelentőségére tekintettel- feltehetően elvárta volna annak vizsgálatát (és kimondását), hogy a sugárzó létesítmények átjátszók belterületi telepítése széles körben sértheti az érintettek egészséges környezethez való alkotmányos jogát is (Alkotmány 18. §). Itt figyelembe kellett volna venni azt a tényt, hogy a belterületi telepítés nem műszaki szükségszerűség- a sokat hangoztatott lefedettség külterületi bázisállomásokkal is biztosítható lenne (csak drágább, ami csökkenti a telefontársaságok hasznát). Az elővigyázatosság elvének érvényesítése, a lakosság egészségi állapotának megóvása van olyan fontos, mint a magántulajdon védelme.
A megsemmisített rendelkezések nyilván nem érintik az arra hivatkozással telepített, már meglévő hírközlési berendezéseket. Érintetlen marad a telepítési eljárást szabályozó többi - finoman szólva - a mobilos telefontársaságok elvárásainak megfelelően fogalmazott jogszabály is.
A telepítésekhez előzetes tervbírálat (sugármérés) nem kell, védőtávolság nincs, az egészségügyi- és gyermekintézményektől a 200 métert nem tartják be, a sugárterhelési határértéket „lazítják", független mérőlabor hálózat Magyarországon nem létezik.
Ettől függetlenül a Reflex köszöni azoknak, akik annak idején vették a fáradtságot és kérésére az AB-hez fordultak.
A szóban forgó 535/B/1999 sz. határozat most az AB honlapján olvasható (www.mkab.hu), de nemsokára megjelenik a Magyar Közlönyben is.
Kalas György
Reflex Jogsegélyszolgálat