Lakosság
Mit tehet az egyén, amikor a világban oly hatalmas folyamatok zajlanak?! Akárhogy is, az emberek - egyének, családok, közösségek, szomszédságok, települések - tehetnek legtöbbet a környezet védelméért, egyszerű eszközökkel, némi kreativitással, tudatossággal, személyes példamutatással, átgondolt és jó döntésekkel rengeteget tehetnek a hulladékmennyiség csökkentéséért és a környezet védelméért. Ne feledjük, környezet nem valami külső, távoli érték, magunk is részei vagyunk a környezetnek. De miért pont én kezdjem a változást? Nos, egyrészt ez a helyes értékválasztás, ami nem lemondásokkal, hanem egy másfajta - jobb - életminőség megteremtésével jár. Ráadásul elemi, pénzben is kifejezhető érdekünk takarékosság, tudatosság, a környezet és ezáltal saját életünk minőségének hosszú távú megőrzése és fejlesztése. A Nulla Hulladék szemléletre is igaz Margarat Mead mondása: "Sohase kételkedj abban, hogy egy kis csoport meggondolt és elkötelezett polgár megváltoztathatja a világot. Tulajdonképpen ez az egyetlen mód rá." Teljes élet – Nulla hulladék!
MINDENNAPI TIPPEK A HULLADÉK CSÖKKENTÉSÉRE
2010. szeptember 02.
A média hatalom, méghozzá zöld hatalom. Az esetek jelentős részében mindennapi apróságokon múlik a környezettudatosság. Olyan gyakorlatokról van itt szó, ami alig igényel beruházást, háttérismereteket, tudást viszont annál inkább. A média szerepe összetett: feladata, hogy minél szélesebb körben terjessze a környezettudatos életmóddal kapcsolatos gyakorlati tudnivalókat, a nyilvánosság elé tárja a jelenlegi fogyasztási minták által okozott környezeti terhelés mértékét és okait. |
2010. július 23.
|
2010. július 17.
|
2010. július 17.
Mi, kávéimádók ódákat tudnánk zengeni a kávéról. Sokunk szerint egy csésze fekete – lehetõleg fair trade, hogy még hátba is tudjuk veregetni magunkat – jó társaságban elfogyasztva feldobja a napunkat. Bár sokszor csak futtában, indulás elõtt dobjuk be a mindennapi eszpresszót. Persze vannak a kávézósok meg a nemkávézósok, de beülni valahova, egy kedves kávéházba beszélgetni, tanulni vagy csak olvasgatni mindenki szeret. Pápa Ági írása |
2010. július 15.
Többször írtunk már az eldobó és a textilpelenkák összehasonlításáról. Számolgattuk a költségeket, mérlegeltük az elõnyöket, a pro és kontra érveket. Próbáltuk a kifogásokat kezelni... miközben mások megtalálták az abszolút Nulla Hulladék megoldást a peluskérdésre. Ki hitte volna, hogy pelenka nélkül is fel lehet nevelni egy csecsemõt?! Mozsár Gabi írása |
2010. július 12.
Egyre többet hallgatunk a helyi termékekről, mert a zöldek jórészt megegyeznek abban, hogy a helyi élelmiszerek választása környezettudatosnak mondható. Nem kétséges, hogy a lerövidülő szállítás rengeteg széndioxidtól, káros anyagtól, energiapazarlástól, kamionbűztől és -zajtól kímél meg bennünket, és az sem, hogy az import termékekben a hatóságok rendre magasabb arányban találnak növényvédő szer maradványokat, mint a hazaiban. A helyi termelőtől való vásárlással helyben tartjuk a pénzt, segítjük, hogy egy fenntarthatóbb, emberi léptékű gazdaság alakuljon ki – Graczka Sylvia írása. |
2010. július 11.
Egyre nagyobb hepaj keretében igazolják „zöldségüket” a kereskedelmi láncok. Az egyik legújabb kampány keretében „Környezettudatos vásárló vagyok” feliratú visszaváltható szatyrokat árulnak. - Graczka Sylvia írása |
2010. július 02.
Utazni jó, de sajnos ez a legtöbb esetben együtt jár azzal, hogy a szükségesnél nagyobb mértékben terheljük a környezetet.... amivel gyakran éppen azt a helyet romboljuk, aminek szépsége olyannyira vonzott minket. |
2010. május 19.
Leidinger Árpád egyike a HuMuSz által 2009-ben meghirdetett Kukadiéta verseny nyerteseinek. Személyében olyan emberrel találkozhattam, akinek az életében igazán központi helyet foglal el a környezettudatos életmód, és ezt a szemléletet igyekszik másokkal is megosztani. Már a család pomázi háza felé vezető úton is volt időnk arra, hogy számtalan ötletét megismerjem, de elmesélte azt is, hogyan jött rá, hogy a mesterségesen, életünk örömforrásaként reklámozott fogyasztás csak rövid illúzióját adja az elégedettségnek. |
2010. március 02.
1973. New York - Liz Christy és még néhány helyi lakos megelégelték, a lakóhelyük közelében fekvő gondozatlan, elhagyatott telek látványát, és elhatározták, hogy ők maguk fogják azt rendbe hozni. Némi munka, és gondoskodás hatására az egykor lehangoló látványt egy takaros, zöld kert képe váltotta fel, amit később a város - a fiatal mozgalom előtti tisztelgés jeleként - parkká nyilvánított.
|